BASERAT PÅ EN SANN HISTORIA
- Är det en person? - Ja.
- Är det nån som lever nu? - Ja.
- Är det en kändis? - Typ.
- Känner jag personen? - Nej.
- Är det en pojke? - Ja.
- Bor personen i närheten? - Nej.
Jäklar.
Hallå! Vem är det där?
Varför står du upp?
Grabben! Sätt dig!
Sätt dig!
Vi kan rama in den här fönsterväggen med gardiner.
Ingen dum idé.
Jeff?
- Har du inte tennis nu? - Jag sa ju att säsongen är slut.
Ursäkta. Det här är mr Burlman, min nya heminredare.
- Trevligt att träffas. - Bli inte rädd. Det är bara...
- ...ryckningar. - Lite ryckningar.
Gör inte så där. Han är jätteduktig.
Jag hörde det där, mrs Dahmer. Tack så mycket.
- De här fönstren... - Jätteduktig.
- Visade jag spetsgardinerna? - Jag vet inte.
"Gajdinej."
- Skynda. Monty Python börjar snart. - "Nudge, nudge."
"Jag är med, jag är med."
Dahmer! Vad har du i säcken?
- En död katt? - Jag ska lösa upp den.
- I syra. - Va? Du snackar skit.
- Var fick du tag på syra? - Pappa är kemist.
- Det är inga problem. - Säkert.
Kom och titta om ni inte tror mig.
Syran är rätt svag, så det tar nån månad för köttet att lösas upp.
Varför gör du det här?
Jag gillar ben. Jag är intresserad av vad som finns på insidan.
Det här är bara skitsnack. Döda djur. Syra.
Det är säkert bara lervälling i burkarna.
Jag hittade den här för en månad sen. Köttet är nästan helt upplöst.
Säkert.
Dahmer, ditt missfoster!
- Hur var din dag, pappa? - Händelselös.
- Fröken läste ur "Min vän Charlotte". - Har du starkare kemikalier?
- Angående skjulet... - Din bror pratar.
En spindel pratar med en gris som ska slaktas.
Oj då.
Jag ska tänka på saken, Jeff.
- Ge din bror benet. - Jag gillar mörkt kött.
Det finns en massa vitt kött. Ge honom benet.
Jeff.
Jättegott.
- Vad sägs om lite... - Så... Hur gick tennisen?
Den slutade för en vecka sen.
- Jag kan bli rankad tvåa nästa år. - Nästa år...
Du kanske borde börja med lagsport eller gå med i en klubb.
- Jag spelar i skolorkestern. - Jag vet.
Nya saker innebär nya möjligheter till vänner.
Vänner är vår förankring här i världen.
- Mamma! Kycklingen är röd inuti. - Inte då!
- Jo, Joyce. - Ja.
Gillar ni inte min matlagning? Är det så det ligger till?
Ingen fara. Nya regler: Vi äter våra misstag.
- Vill du ha en potatis? - Visst.
Jag trodde väl det. Vissa uppskattar min matlagning.
Hej, Chrissy!
- Flytta på dig, Dahmer. - Pucko.
Mr John Backderf.
- Är du färdig med kloroplasterna? - Ja.
- Ta dina saker. - Ms Bowles, vi...
Nu.
Det var ditt fel.
Där borta, hos Jeff.
Nu.
Jeff, låt objektglaset ligga kvar och låt mr Backderf titta.
Hej.
Jag ska på vildmarksläger i sommar, men jag fick Neil Sedaka-biljetter.
- Han är min favorit. - Jag vet.
- Vill du följa med? - Visst.
Du är på min plats. Flytta på dig!
Lyssna, allihopa! Tysta!
Jag pratar med sistaårseleverna. Resten håller tyst.
Jag är ju med och planerar skolbalen, och det börjar dra ihop sig.
- Hej, bögen. - Det blir... Sluta!
Omröstningen för balens kung...
Omröstningen slutar nu på fredag.
Det blir den bästa balen nånsin, och... Sluta med det där!
Jag betalar ingen gardinprånglare. Nästa vecka gillar du keramik!
Du vet inget om nästa vecka. Vet du vad som händer då?
- Jag börjar jobba igen. - Hur skulle det gå till?
Jag börjar jobba igen. Vi får ge vår son hemnycklar.
- David är elva. - Ja, det är dags nu.
De andra tjejerna jobbar igen, ibland på helgerna.
De blev inte utskrivna från mental- sjukhuset för mindre än ett år sen.
- Kommer de slå varandra? - Nej. De bråkar bara.
- Tvinga mig inte att säga det. - Säga vad?
Det beror på att du för en månad sen såg ett ufo på gatan-
-och jagade efter det.
Utmärkt. Hornen lät perfekt.
Spela så där vid avslutningen så tar vi dem med storm.
En gång till, från början.
Tre, fyra.
- Hallå, bögen! - Där är du ju.
- Du har undvikit oss hela dagen. - Jeff.
- Ska du spela hjälte, dumme Dahmer? - Nej.
- Ska du rädda bögen med trumpeten? - Du kan spela på min trumpet.
Nej, jag skulle bara säga en sak.
- Kom igen. - Det var inget.
Jag har Neil Sedaka-biljetterna till på lördag.
Pappa hämtar dig vid fem på lördag.
Hej, Dave.
- Var är din bror? - Han har varit i labbet i evigheter.
Och mamma?
Joyce.
Vi måste prata om Jeff.
För helsike.
Pappa? Vad tidig du är.
- Det räcker nu, Jeff. - Pappa!
Nej. Du är här inne för mycket.
- Gör inte så. - Du fick ha en djurkyrkogård.
Och nu det här...
Pappa! Sluta.
Du måste komma ut ur ditt skal. Nåt mer normalt.
- Jag spelar i skolorkestern. - Du lyssnar inte!
Jag vet inte vad som hände.
Men en sak vet jag: Jag sätter stopp för det här nu.
Det är slut. Förstår du? Det räcker, Jeff.
Det räcker.
- ...fångade här ett år till. - Det sista året blir vidrigt.
- Vänta. - Hur är det?
- Lurad! - Skojar du? Det där räknas inte.
- Hallå. - Hej.
- Har ni schemalagda aktiviteter? - Inte just nu.
- Tennisen är slut. - Då får ni lämna skolområdet.
- Okej. - Slut för i dag.
- Ni kan inte hänga sysslolösa här. - Ursäkta.
- Joe. - Vi går.
Vill du ha röka?
Sju dollar. Det är bra grejor.
Jag har mer om du vill ha.
- Vad har du påsen till? - Jag plockar upp döda djur.
- Jag försöker sluta. - Jag kan fixa döda djur. Häng på!
Killar! Vill ni ha röka?
Vad gör du?
Pluggar inför slutproven.
Har du tid ett ögonblick?
Okej. Du.
Jeff...
Skjulet.
Du måste förstå att ibland blir jag arg på dig-
- eftersom jag ser saker i dig som jag inte gillar med mig själv.
Jag är för mycket i labbet. Jag vet det.
Jag vill att du ska vara mer aktiv.
Att du ska ha vänner på ett sätt som jag aldrig lyckades med.
Jag...
Jag köpte nåt åt dig.
De är från köpcentret. Du får nog nytta av dem.
Du kommer nog se mer imponerande ut.
Du kanske tycker att det känns givande. Inte vet jag.
Kanske blir nån tjej intresserad av dig.
Eller hur?
Okej.
Det här är Denny Sanders. Det är 30 grader men blir neråt 22 i kväll.
I morgon kommer vi som mest upp i 32 grader.
- Hej! Hur mår du? - Bra. Hur var din sommar?
Hej, fjollan! Ska du vara cheerleader i år?
Tysta, allihopa! Nu räcker det.
Tack.
Det sista årets historiekurs kretsar kring regeringen och presidenterna.
Så...
Vem vet varför historia är viktigt?
Vem som helst.
Ingen?
Du.
- Du. Varför är historia så viktigt? - Jag vet inte.
- Va? - Jag...
Prata tydligt. Jag hör inte.
- Igen. - Det bara är det. Inte vet jag.
Inte vet jag!
Okej. Tysta, allihopa.
Jag tar den här.
Historia är viktigt eftersom ni aldrig kan lära känna er själva-
-förrän ni förstår ert förflutna.
Sida 10 i böckerna.
Tack. Jättefint, Melody.
Vackert som alltid.
Nästa! Jeff Dahmer.
Jeff Dahmer?
Herregud.
- Det är väl inte på riktigt? - Är det det?
Han är rätt kul.
Lektionen börjar.
- Jag har sagt sånt. - Vad är det med Dahmer?
Han är galen!
- Jag tycker att han är kul. - Det är nytt.
- Han flippade visst under matten. - Han har dahmrat sig hela veckan.
- Jag känner honom inte. - Vi har bara spelat tennis.
Han är speciell. Fan.
Jag hoppas att han inte hörde dig.
Dahmer. Hej.
Vill du sitta med oss?
En proffsflippare ska inte behöva sitta här.
Kom. Vi har utsikt över skolgården.
Kom igen.
Så ja.
- Hej. - Schyst urflippning.
- Klockrent. - Vi gillar det.
- Hur fick du idén? - Han påminner om en inredare.
Han fick anfall hos oss tills mina päron sparkade honom.
- Mr Burlman var hos oss också. - Jag visste det.
Efter fem månader blev det bara en rosa fotpall. Och "spetsgajdinej".
Var har du hållit hus, Dahmer?
- Vi borde bilda en fanklubb. - Va?
Ja. Vi har inte mycket tid kvar här.
Med dig kan vi vända upp och ner på skolan och avsluta med stil.
Och bli ökända.
- Annars måste jag göra nåt galet. - Som att döda påven.
Jag har redan ritat dig.
Den heter "Dahmer och en matkasse".
Vad tycker du?
Som medlem i Dahmerklubben utser jag mig själv till propagandaminister.
- Det är oavsiktligt. - Ja.
Vem var det?
Var det ni?
Uppför er eller lämna mitt bibliotek.
- Men... - Försök inte.
- Respektlöst. - Inte okej. Förkastligt.
Vem är det som låter så där?
Killar.
De tjejerna skulle vi aldrig ha nån chans på.
Ett perfekt mål. Vi dahmrar oss.
Orkanövning!
Hjälp! Orkanövning! Orkanövning!
Var är det?
- Mamma? Goda nyheter. - Bra. Vad?
- Några vänner kommer förbi. - Jag vet att det är här.
- Vad gör du? - Inget.
Hade du inte slutat?
De här? De har jag tagit sen jag var gravid med dig.
- Är det... - Gå till läkaren igen.
- Nej! Jag hatar läkaren.
Han försöker bestämma över mig-precis som du!
- Du slutade väl? - Leta där.
Hur står du ut med punksmörjan?
Rocket From the Tombs är härifrån och bättre än Kiss, som Mike gillar.
- Eller din bondläppsmusik. - Håll käften.
- Hej. - Hej.
Vi kan väl vara ute?
Vi skulle ju lyssna på piratinspelningar.
- Mamma sover. - Och?
Jag skäms över fotpallen och "spetsgajdinejna".
- Är ni med i klubben? - Det där är min bror.
Stick, Dave.
Bor Lisa Watkins kvar på gatan? Jag hörde att hon inte har flyttat.
- Är ni vänner? - Hon vet inte vem jag är.
Toppen. Jag har en idé.
- Det gäller intervjun. - Ursäkta?
De sa att du ville göra en intervju. Jag är från skoltidningen.
- The Lantern? - Ja.
Vi skriver om återträffsdrottningar och vill prata med dig.
Jag kan avvara tio minuter.
Först undrar jag...
Hur känns det att dina bästa år är förbi?
Du var baldrottning. Vad gör du nu?
- Är det här nåt skämt? - Nej, jag undrar.
Ditt liv är kasst nu efter high school.
Ursäkta. Kom tillbaka. Jag behöver svar!
- Grymt! - Fantastiskt.
- Är Dahmer din inspirationskälla? - Va?
Är Dahmer din inspirationskälla?
- Nej. - Det verkar så.
Det är han inte.
- Vill du se? - Ja.
Dahmer som klädhängare.
- Du är begåvad. - Tack.
Du kan väl rita mig?
Jag kan rita dig.
- Okej. Bevisa det. - Ja.
Okej. Ställ dig upp och lägg dig på golvet.
Lägg dig på golvet.
Spela död.
Fortsätt läsa.
Så där!
Det finns solabborrar här. Vi måste kasta i dem igen.
Victors mamma såg honom onanera med dammsugaren.
- Va? Hur är det med honom? - Jag vet inte.
- Med dammsugaren? Hur? - Han körde väl bara in den i röret.
- Hur annars? - Aj.
Vad är skillnaden mellan hummus och mus?
Ingen gillar hummus.
- Hörni. - Har du en? Här.
Fan.
Ta den här, skär loss den och släng i den igen.
Skär loss den vid linan.
Skär av linan.
Hördu!
Vad fan! Du skulle ju slänga tillbaka den.
- Förlåt. - Varför gjorde du så där?
Jag ville bara se hur den såg ut på insidan.
Få bort den där.
- Jag känner mig utanför. - Varför?
- Jag spelar inte tre i rad. - Man kan inte spela tre i rad på tre.
- Tack. Neil är här. - Ashley dissade mig ordentligt.
- Det var kul. - Va?
Jag pratade med henne efter lektionen.
"Du är väl med i litteraturklubben?" "Ja."
"Vem är din favoritförfattare?" "James Joyce."
"Jag har läst en del." Jag sa det.
Det värsta är att jag ska fota henne till årsboken.
Det hade jag glömt.
Jag har en idé.
Vi har med mig på alla foton.
- Ska vi smyga in dig på alla bilder? - Ja.
- Som om du är med i alla klubbar? - Ja.
- Det är det roligaste jag hört. - Du är ett geni.
Alla ler.
- Det blir... - Fotodags.
- Grymt. - Underbart.
- Är det här hela klättrarklubben? - Gör din pappa stolt.
- Det ser bra ut. - De är för få.
- Jag ska ställa in skärpan. - Kom igen.
- Backa.
Jag ska ställa in skärpan.
- Hej, Jeff. - Hej.
Le!
- Han ska inte vara här. - Håll klaffen.
Beredda? Ett, två, tre.
Hej, pappa. Jag har gått med i en massa klubbar. Du blir nog stolt.
- Så bra. - Den ska inte vara där.
- Herregud. - Hej.
- Varför måste jag göra det här? - Jag jobbar på det. Ge tillbaka den.
- Kan jag lägga upp fötterna? - Visst.
Den rosa fotpallen.
- Jag har ett jobb. - Mina formler är där.
- En terapigrupp... - Jag avslutar en sak.
- Jag är inte färdig. - Ge hit den!
De håller på så där hela tiden.
Vad sa du till dina föräldrar, Brian? Vad sa Lionel till dem?
- Va? - Vad sa du till dina föräldrar?
- Han sa nåt till paret Stevens. - De är inte mina föräldrar.
- Säkert. Vad sa du till dem? - Det här är Derf.
Låt barnen vara, Joyce.
Släpp.
Jag har ett jobb. Jag behöver inte dig.
- Jag beklagar. - Ingen fara.
Jag måste hem och äta med mina föräldrar.
Vi ses i skolan, Dahmer.
Låt inte berömmelsen stiga dig åt huvudet.
- Jag sitter i receptionen. - Det låter ju troligt.
Hälsa dina föräldrar från mig.
- Kolla in det här. - Ha en trevlig dag.
Tack.
- Ni kom precis lagom. Jag slutar nu. - Kolla!
- Du låter som om de är små barn.
Det är de.
Kan ni göra nåt åt det där? Det är motbjudande.
Vad händer? Uppför dig.
Vad heter du? Du måste betala för det där.
Mr...
Mr Backderf. Ligger du bakom det här?
Herregud.
- Där är han. - Hej.
- Fick du sparken? - Nästan. Jag fick böna och be.
Jag sa att jag inte var inblandad. Vi kan inte göra så här bland folk.
I skolan är de vuxna zombier, men inte här.
Okej.
- Det var rätt kul. - Ja. Vänta.
Dr Matthews!
- Hej. - Hej, Michael.
- Hur mår föräldrarna? - De är dödssjuka.
- Va?! Vad har hänt? - Jag skojar bara. De mår bra.
- De är friska som nötkärnor. - Bra. Hur är det med hostan?
- Den försvann ganska snabbt. - Bra.
Okej, Michael.-Uppför er, mina herrar.
Okej.
Han joggar förbi varje måndag, onsdag och fredag.
Han tog tag i min pung när jag hostade. Slå det.
Pax för framsätet!
- Är nån av dina vänner här, Jeff? - Nej.
Jag köpte den!
Va? - Den har bara gått 320 mil.
- Jag hade råd. - Hur?
Jag kan ju använda checkhäftet.
Jag kan inte... Ge mig checkhäftet.
- Det är för mat och liknande. - Ja, du hade sagt nej angående bilen.
- Du får lämna tillbaka den. - Över min döda kropp.
Jag har köpt den! Den är min!
Hej, raring. Hur var skolan?
Som skolan.
- Jag gillar din bil. - Jag säger då det.
Tack.
Jag också.
Hör du?
Det är en rödögd vireo.
Eller en svartnäbbad regngök.
De har bara sitt bo på samma ställe under ett år.
Inte hela livet.
...inte använder metersystemet. Det isolerar oss från världen.
- Som vår utrikespolitik i miniatyr. - Du är pseudointellektuell.
- Läget? - Var är trumpeten?
- Jag har slutat. - Va?
- När? - I går.
- Är du säker? - Ja.
- Hej, fjantar. - Hej, Fig.
- Hur går affärerna? - Ska jag sparka in tänderna på dig?
Kolla här.
- Pappa hade den i Tyskland. - Dödade han nazister?
Nej, han var nazist. Han skar halsen av en jude.
Kolla.
- Okej. Hej då, Fig. - Vi ses.
Dahmer. Kom.
Kom.
Undvik honom. Han är helt galen.
Okej?
- Var ligger det där stället? - Längre hitåt.
Vi måste väl hitta ett djur, då?
Håll i den här.
Jag ska prova den.
- Vi jagar kaniner. - Det är andsäsong nu.
Kaninsäsong.
Jag snodde den från pappa.
Han använder den bara för att hota mamma utan anledning.
Den är min nu. Åt helvete med honom.
Ja.
De stängde av vattnet hos oss förra veckan.
- Jag beklagar. - Ja.
Här. Din tur.
Nej.
- Kom igen. - Inga skjutvapen.
Kom igen.
Kom igen!
Truman hade samma åsikter som James Madison, 150 år tidigare.
På vilket sätt?
Presidenten måste förhandla tills...
Mr Dahmer. Så trevligt att du är här. Fortsätt, Scott.
Presidenten ska främst förhandla. Måste presidenten befalla...
- Känner du lukten? - Han stinker.
Okej. Intygen för resan till Washington ska vara inne i morgon.
Alla föräldrar ska skriva på.
Det suger att vara oskuld. Jag vill få till det.
Dahmer.
- Vill du se min teckning? - Visst.
Det är du som King Kong på Washingtonmonumentet.
Den största fallossymbolen vi har. Washingtonmonumentet.
- Steve Duda. Chris Purol. - Dahmerklubben måste göra nåt här.
Nåt storslaget.
- Vad? - Vi flippar på Vita husets gräsmatta.
Vi kommer inte dit. De har stängsel.
Jag har en idé. Charlie.
Charlie. Du är ju vår obligatoriska svarta elev.
Vi tar Neils kamera och filmar när du håller Martin Luther Kings tal.
Jag är footballspelare. Inte skådespelare.
John Backderf och Neil Davis.
Jeffrey Dahmer och Charlie Smith.
Dahmer. Vi är här.
Om han försöker våldta dig-knacka.
- Vi ska visst dela rum. - Japp.
"Three's Company" är så förutsägbart.
Mr Roper är en idiot.
"Taxi" börjar snart.
- Är det jobbigt att vara ensam svart? - Ja.
Dina handflator är ljusare.
Jag undrar om vi ser likadana ut på insidan.
Har din magsäck samma färg som min?
Vi borde ha fått träffa presidenten.
Vi kunde stannat i Ohio och träffat senatorerna.
Kom igen. Ring och se om Carter är ledig.
- Snälla, Jeff. - Vad är det värsta som kan hända?
- Vicepresident Mondale då? - Det är omöjligt.
Titta.
Det här är menlöst. Vi äter lunch.
Kan du koppla mig till USA:s vicepresident?
Hans kontor, tack.
- Det ringer! - Va?
- Det ringer. - Eller Lincolnmonumentet.
Hallå? Vi går på William Dawes High i Ohio.
Mitt ute i ingenstans.
Vi skriver för skoltidningen och är väldigt intresserade av politik.
Vi skulle vilja intervjua er, som jobbar för USA:s vicepresident.
Ja.
Vi är...
Ett ögonblick.
På Constitutional Avenue.
Okej. Toppen.
Det är fixat.
- Det är fixat. - Va? På riktigt?
- Dahmer kan snacka. - Vi ska vara där om en timme.
Är ni med under vicepresidentens möten?
- Ibland. - Verkligen? Var är hans kontor?
Vänta! Herr vicepresident!
Ursäkta. Ett ögonblick.
- De skriver för sin skoltidning i... - ...Ohio.
Trevligt. Jag är också från Mellanvästern-Minnesota.
Vill ni bli journalister?
Jag vill bli serieskapare.
Inte för tv, utan serietidningar.
Bara du inte ritar politiska serier om mig.
- Damen? - Jag vill bli lärare.
Trevligt.
- Jag vet faktiskt inte. - Du har gott om tid på dig.
Professor. Fast pappa vill att jag ska bli mäklare.
- Du då? - Biologi.
Toppen. Satsa på det.
Ni blir lyckliga vad ni än blir. Kanske politiker.
Ett fint yrkesval.
- Ha så trevligt i Washington. - Trevligt att träffas.
- Tack. - Ingen orsak.
- Tack. - Tack så mycket.
Dahmer!
Jag är president Mondale. Din framtid ser ljus ut.
Hej då, Derf.
Hur var det?
Mår du bra?
Det var toppen.
Du vet att det har varit svårt med din mor.
Jag vill inte säga nåt dåligt om henne.
Jag bara...
- Ska hon tillbaka till sjukhuset? - Inte precis.
När du var mindre...
Sen kommer livet i... Jobbet.
Och...
Medan du var borta flyttade jag in på ett motell en bit ner på gatan.
Jag tänkte att det skulle bli lättare när du var borta.
Okej.
Vi förblir vänner.
Hej, grabben.
Jag vet att du pratade med pappa. Mår du bra?
Vill du prata med nån?
Okej. Sov lite, raring.
Hej.
- En förkylning, alltså? - Jag tror det.
Jag har haft frossa.
Nåväl... Det är alltid bra att träffa patienten.
En undersökning, kanske?
Okej. Räck ut tungan och säg "ah".
Halsmandlarna ser bra ut.
Vrid på huvudet, så tittar vi i öronen.
- Opererar du? - Nej.
- Varför inte? - Vrid på huvudet.
Jag gillar att ta hand om människor, men inte att skära i dem.
Därför. Jag blev nästan podiatriker.
- Mindre blod? - Ja.
Precis.
- Det en patient tänker, då? - Psykiatriker, menar du?
Slappna av.
Ta ett djupt andetag.
Bra. Ett djupt andetag till.
Du verkar frisk.
Innan jag väger dig...
- Gör det ont att urinera? - Nej.
Okej.
Är du sexuellt aktiv?
På vilket sätt?
- På sätt och vis. - Du är ju i den åldern.
Dra ner kalsongerna.
Okej.
Hosta.
Bra. Hosta igen.
En gång till.
Färdigt. Du kan dra upp byxorna.
- Middag! - Ett ögonblick!
- Försvinn! - Jeff?
Försvinn!
Ingen.
- Derf, din mamma är snygg. - Håll käften.
- Det är hon inte alls. - Jo, det är hon.
Din mamma är också snygg, Neil. Hennes bil också.
Jaguaren? Den skrothögen?
- Din mamma är extremt snygg. - Ja.
- Jag har runkat och tänkt på henne. - Herregud.
Inne på mitt rum. Jag gjorde det.
Jag ska inte ljuga. Jag också.
- Jag har satt på henne. - Nej, det har du inte.
Har inte du satt på din bästis mamma?
Ni har väl inte gjort det? Ni driver bara med mig.
- Självklart. - Jag skulle vilja ha en bästis.
Herregud. Jag hade glömt dig. Vad du skräms.
Ska vi länsa kylen innan mina föräldrar kommer?
- Fimpa den. - Bara ett bloss till.
Vänta.
- Vad sysslar Dahmer med? - Jag vet inte.
Det var nåt i helgen som var lite obehagligt.
- Jeff är lite skum. - Det är därför vi gillar honom.
- Är vi taskiga mot honom? - Va?
Nej. Hur så?
- Är du säker? - Nej. Jag...
Jag tror att han gillar det. Annars skulle han väl säga ifrån?
- Vad tycker du? - Jag vet inte. Det är lugnt för mig.
- Vem lider i baksätet? - Pax för framsätet!
Jag paxade framsätet!
Har de kommit?
- Ja! - Tack och lov. Äntligen.
- Har du tittat? - Lite.
- Nej! - Förlåt. Kolla!
Vi måste hämta Jeff först.
- Neil har sett dem och... - Nej.
Herregud!
Herregud.
- Titta. - Jag har sett.
Det är... Jäklar.
- Du ser pårökt ut. - Får jag se.
Där är toppstudenterna.
- Där är debattklubben. - Varför är Jeff Dahm...?
Han är inte med i nån av klubbarna.
- Vem gjorde det här? - Jag fotade, men jag tror...
Han är inte med i debattklubben eller den här.
Vad gör ni? Nej.
Är det där verkligen nödvändigt?
Jag är rationell, men han får inte...
Mamma.
- Han får inte ta min son. - Mamma.
Varför vill han ens ha Dave? Vad ska han göra med honom?
Du har försatt dig i en situation-
- där du företräder honom och inte mig.
Vems advokat är du?
Jag är inte upprörd, men är det inte mig du ska företräda?
Nej! Okej. Han får huset om jag får Dave.
Försvinn. Stick!
Jag ska bara prata med pappa innan ni träffar honom.
Var det här din överraskning?
Att du är 45 minuter sen är ingen överraskning.
- Kom, pojkar. - Du vet inget om dem längre.
Vad är det här? Försöker du ta dem ifrån mig?
- Vad pratar du om? - Vad ska jag göra med de här?
Vill du ha vårdnaden?-Stanna i bilen!
Ge hit de där.
- Hörni! - Det här är en privatsak.
- Kom, pojkar. Kom, Jeffrey. - För sent!
Okej.
Tjena.
Titta! Orkesternördarna dricker.
- Vad skulle vi annars göra? - Spela virveltrumma.
- Det är mer aktivt än avbytarbänken. - Smart, för att komma från en skit.
Var är er maskot?
- Han är inte här. - Är han din baldejt?
Din mamma är det. Om hon kommer i klänningen.
Dahmer är som en hovnarr, fast ni umgås inte så mycket längre.
- Dahmerklubben finns kvar. - Jaså? Han verkar ha dumpat er.
Han dyker upp. Han ska göra ett beställningsjobb.
- Han kommer att leverera. - Jag tvivlar.
Vi borde få honom att flippa järnet.
- Det var flera veckor sen senast. - Jag kan ge honom fem dollar.
- Då har han nåt kul att göra. - Okej, jag är med.
Fem dollar.
Jeff. Hej.
Dahmerklubben har en idé.
Vi åker till köpcentret, och du flippar som besatt.
Varför låter vi honom inte vara? Han är inget missfoster.
Vadå? Det blir kul!
Jag har 32 dollar nu, men antagligen mer på lördag.
Ta det.
Det blir ditt sista beställningsjobb. Det blir grymt.
Vi avslutar med stil.
Är du med?
- Grymt. Ser du fram emot det? - Ja.
- Kommer Cooper? - Han sa att han skulle göra det.
Borowski och Guentzler då?
Borowski betalade inte, men Guentzler skulle komma.
Det är ju Guentzler, för fan.
Jösses, Dahmer. Vad du dricker.
Här är jag.
Var ska vi träffa idioterna?
Vi ska ses vid skåpen vid Fatty's.
- Det var på tiden. - Ursäkta. Har ni pengar?
- Pengar, pengar, pengar. - Tack för att du kom.
Så ja. Stålar, stålar, stålar.
- Okej. Ungefär 15 dollar. Inte illa. - Då kör vi.
- Jag presenterar Jeff. - Jeffrey.
- Jeffrey den här gången. - Okej.
Då presenterar jag Jeffrey Dahmer, som utför sitt beställningsjobb.
Vill du verkligen göra det här?
Gärna.
Jag sa ju det.
Backa.
Hej.
- Låt mig vara! - Det är bara min medicin.
Jag är jättehungrig!
Hoppsan.
Grabben! Försvinn härifrån!
Klubben!
Här är jag!
Hej. Vill du ha ett smakprov?
Jag har pappas kort och tänkte åka dit.
Hej.
Jag ska bara titta.
- Det låter bra. - Ni kan också komma.
Det där var grymt, Dahmer.
Hej, raring.
Skilsmässan är genomförd.
Pappa fick huset.
Jag måste till mormor med din bror, men säg inget.
Kan jag lita på att du inte säger nåt till pappa?
För min skull.
Jag säger inget.
- Det dyker upp döda djur hela tiden. - Inte på det här sättet.
- Det var kusligt. - Du har inga bevis.
- Det var säkert en häxbasta. - Häxsabbat.
Ja, ja. De satanistiska häxgrupperna ökar.
- Enligt vem? - Alla.
Du borde få häxorna att ordna en dejt till balen åt dig.
- Dahmer, Mike vill ha en dejt. - Derf vill göra dig till balkung.
Strunt samma. Ingen tjej skulle gå på balen med Dahmer.
Inte?
- Bridget. Hej. - Hej.
- Vi känner ju inte varandra så bra... - Det stämmer.
- Din vän Margaret ska väl till balen? - Ja. Med Brian Guentzler.
- De träffades i debattklubben. - Vad gör du på lördag?
Jag har uppsatser att skriva.
Vill du gå på balen?
- Med vem? - Mig.
- Jag vet inte. - Du kan umgås med henne där.
Det är nog ingen bra idé.
- Varför inte? - Jag blir sen till lektionen.
- Så... - Det blir kul.
Du tänker väl inte bete dig konstigt eller dricka?
Nej.
Lyssna.
Många av de äldre killarna vet inte vem du är.
Går du på balen ligger du före de flesta i din klass.
Du vill väl verka normal?
Jag antar det.
Många förstaårselever vill få frågan, så det är normalt att jag frågar dig.
Jag vet inte. Jag ska tänka på saken och prata med mina föräldrar.
Okej. Ställ er framför bakgrunden.
Ni är de sista i kväll.
Närmare varandra.
Var inte rädd. Hon bits inte.
Och ett leende.
Titta vem som är här. Otroligt.
- Vad? - Titta bara.
Tack.
Det var rart.
- Jag gör mitt bästa. - Kan du hämta nåt att dricka?
- Dahmer. Kul att du är här. - Hej, Neil.
Jag vill bara be om ursäkt för det som hände vid köpcentret.
- Du var inte där. - Jag vet. Jag kunde inte.
Du hade inte behövt göra det.
- Det var inte så illa. - Inte?
- Jag vet inte. Jag bara... - Neil.
Jag ber om ursäkt.
Du ska lägga händerna på min midja.
- Hej, Derf. - Hej.
- Hej. Jag heter Penny. - Bridget.
- Grattis. - För vad?
- Vi klarade det. - Just det.
- Jag måste kissa. - Okej.
- Pax för framsätet! - Jag tar det.
- Neil tog det. - Låt honom få det.
Tur att jag är snäll.
Vill ni åka med, tjejer?
- Hjälp till. Ta den stora. - Okej.
Vi kan tävla i bowling hos mormor.
- Mormor kan bowla. - Ja.
- Vart ska ni? - Till mormor.
I dag?
Ni missar min examen.
- Kan jag gå dit? - Vi ska ju till mormor.
Pappa ska dit. Vi kan ju inte vara på samma plats.
Kramis. Kom igen!
Inte ens när jag åker.
Kom igen. Upp med mungiporna.
Släck den här åt mamma.
Ta hand om pappa.
Upp med mungiporna!
Var är nycklarna?
- Gömde du nycklarna? - Nej.
Jag har dem!-Hej då!
- Hej då, Jeff! - Hej då, Dave.
Jag älskar dig!
- Tack. - Varsågod. Grattis.
Och du... Jeff.
Hon är din nu. Jag är stolt över dig, grabben.
Hej. Jag ska hämta lite saker i butiken.
Jag ska sätta in din favoritkyckling i ugnen.
- Jag måste hämta min sista lön. - Hela familjen äter tillsammans.
Jag måste åka.
Vi ses, Beth. Hej då.
Jeff?
Hej.
Morsning.
Vad gör du? Går du hem?
Ja.
Okej. Vill du ha skjuts?
Visst.
Vad gör du?
Jag tog en omväg hem. Jag åker till college i morgon.
- Är det sant? - Ja.
Jag ska gå några konstkurser under sommaren.
- Vill du följa med in? - Huset är rätt mörkt.
Jag har det för mig själv.
- Pappa bor med sin flickvän. - Blöder du?
Nej, det är bara...
...färg.
- Färg? - Ja.
- Ska du gå på Ohio State? - Ja.
Nej.
Det är i Pittsburgh. Jag ska gå konstkurser där.
Det ska bli väldigt spännande.
Du då?
- Ohio State, tror jag. - Jaså? Jättekul.
Mike ska gå där. Ni kommer ha kul.
- Vad ska du ha som huvudämne? - "Injedning."
"Jag injedej."
Du ville väl studera biologi?
Ja.
Mår du bra?
Ja.
Vi kan ta en öl. Jag har lite röka kvar.
Nej, jag måste hem snart.
Middag med föräldrarna.
Vet du vad jag har?
Kolla.
- Är det jag? - Det är du som superhjälte.
Det skulle vara årsbokens framsida, men de sa nej.
Här är du som...
Jag vet inte vad jag gjorde.
Du är en fågelmatare. Här är du som flaggstång.
Och en massa gamla teckningar.
Du kan få dem.
Nej, jag vill inte ha dem.
Okej.
- Det var bara på skoj. - Ja.
- Jag är som vem som helst. - Jag vet. Allt är jättebra.
Vi gör jättespännande, roliga saker.
Det är jättebra.
Vad sägs om en öl? Bara en.
Sen är allt förlåtet.
Okej.
Hallå.
Jag ska nog röra på mig.
- Va? - Ja, jag borde nog åka.
Jag beklagar.
Mamma dödar mig om jag blir sen till middagen.
Vi ses på andra sidan, Dahmer.
Okej.
Denny Sanders här. Jag hade jättekul på Michael Stanley Band-spelningen.
Roligt att se er där.
Nu är det dags för lite T. Rex.
"Jason B. Sad" på Home of the Buzzard, 101 WMMS.
- Hej. - Hejsan. Kommer du från konserten?
Ja. Grym spelning.
- Vart ska du? - Till Akron.
Vill du festa vidare?
- Visst. - Hoppa in.
- Jag heter Jeffrey. - Steven Hicks. Trevligt att träffas.
Den 18 juni 1978 åkte Steven Hicks med hem till Jeffrey Dahmer.
Han sågs aldrig till igen.
I juli 1991 greps Jeffrey Dahmer och erkände mord på sjutton unga män.
Översättning: Per Lundgren www.btistudios.com